‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- מסיבת סיום -‬
‫אין לך חום.‬
‫אני אקח אותך לרופא.‬ ‫-לא, אין צורך.‬
‫אני רק צריכה לנוח.‬
‫איך שאת רוצה.‬
‫עדיין ישן כאן למטה.‬
‫עומר.‬
‫אין לי חשק עכשיו, אוקיי?‬
‫לא עכשיו, לא שלשום.‬
‫לא אתמול...‬
‫מה קורה?‬
‫לא בא לך עלי.‬
‫אל תגיד את זה!‬
‫לא? בחייך, תגיד אתה זה. אתה משועמם.‬
‫אל תהיה דרמה קווין.‬
‫עומר.‬
‫אני לא יודע, גבר.‬
‫אנחנו אמורים להיות‬ ‫בחגיגת הורמונים כל הזמן.‬
‫מזדיינים, מתנשקים, הולכים למקומות...‬
‫עושים כיף.‬
‫אנחנו כמו זוג זקנים בפנסיה.‬ ‫-אני יכול לדבר?‬
‫אם זה לא זה, אז מה זה?‬
‫אנחנו ביחד, אנחנו גרים ביחד.‬ ‫אנחנו פחות או יותר עצמאיים.‬
‫והדבר הכי קול שאנחנו עושים‬ ‫הוא לצפות בנטפליקס?‬
‫זאת בדיחה מזוינת.‬
‫שימי לב לחתיך הזה!‬
‫חבל שהבחור החדש לא הגיע אל הכיתה שלנו.‬
‫הוא? הוא לא באמת חדש.‬
‫הוא היה כאן על מלגה לפני שלוש שנים‬ ‫והיה צריך לעזוב.‬
‫השם שלו ייריי.‬ ‫-אין מצב.‬
‫אז הוא "לשחרר את ייריי"?‬
‫פאק.‬ ‫-כן.‬
‫קוראים לו "לשחרר את ייריי".‬ ‫אני לא יודעת למה.‬
‫כדאי שתישכחו מהבחור הזה.‬ ‫אני כבר עשיתי את זה.‬
‫- חדר להשכרה -‬
‫אתה תולה את אלה כאן?‬
‫סמואל, האנשים כאן מחרבנים בבתי שימוש‬ ‫גדולים יותר מהבית שלך.‬
‫אני רק מדפיס. אני לא יכול לקנות את הטונר.‬
‫רבה מגיעה להצלה. אני בסדר, תודה.‬
‫כן, ממש בסדר. היית רוצה להיות.‬
‫אימא שלך עזבה אותך, ‬ ‫והשאירה אותך עם שכר ‬‫ה‬‫דירה.‬
‫המרקזה חיפפה אותך, ‬ ‫הוציאו את פולו מהכלא, להמשיך?‬
‫את כאן לעזור או להטביע אותי בחרא?‬
‫בעיות יש לנהל כמו חברים לזיון:‬
‫אחד ליום.‬
‫מה את עושה?‬ ‫-קח את זה.‬
‫יש לי את השותף לדירה המושלם בשבילך.‬
‫היי, אחי!‬
‫תמכור את הרכב ותגור איתו כל השנה.‬
‫את יודעת מה, אהובתי?‬
‫הכבוד שלי לא למכירה.‬
‫את הכבוד שלך איבדת‬ ‫לפני בערך 200 שורות של קוק, יפיוף.‬
‫סליחה.‬
‫חיים הגונים הם אלה שיהיה לך גג, לא רכב.‬
‫ולא משנה כמה יפה הרכב.‬
‫נראה מ‬‫דהים. ‬‫את יודעת מה?‬
‫אני מעדיף לראות את העולם‬ ‫בצבעים שאני רוצה.‬
‫לא עם הצבעים ‬‫האפורים‬‫ שלו‬‫. ‬ ‫עם כל הכבוד, אבל תודה.‬
‫איזה ראש של מסטול יש לך.‬
‫כן, כזה ענק.‬ ‫-הנה.‬
‫בשבילך, אדוני.‬
‫מה זה?‬ ‫-המספר של הבחור.‬
‫אתמול, בית הספר חתם על תוכנית לימודים‬ ‫עם האוניברסיטה של קולומביה בניו יורק, ‬
‫מה שמבטיח כניסה לאוניברסיטה ההיא.‬
‫התוכנית והלימודים האוניברסיטאיים‬ ‫ממומנים כולם.‬
‫המועמדים יציגו פרויקט אקדמי שלהם עצמם‬
‫מעכשיו עד סוף הקורס והזוכה...‬ ‫-ממומן על ידי מי?‬
‫על ידי נותן חסות נדיב.‬
‫אמרתי שהזוכה...‬ ‫-נחתם אתמול?‬
‫כי אימא של פולו הייתה אצלך אתמול במשרד.‬
‫תראה, באמת. אם ההוצאה לאור של אימא‬ ‫של פולו רוצה לממן, אז מה? אתה תמיד...‬
‫אותך הם כבר קנו, אבל לא את כולנו.‬
‫הם לא צריכים לקנות אותנו.‬ ‫פולו שוחרר בצורה רשמית.‬
‫תודה רבה.‬
‫את רוצה לקחת את הפרס בלי להרגיש אשמה.‬
‫אם נדיה רוצה להגיש בקשה לפרס, ‬ ‫זה העניין שלה.‬
‫אולי כולנו צריכים להשאיר את זה מאחור.‬
‫אתה לא רציני.‬ ‫-אני האמנתי לך.‬
‫אבל בית המשפט לא.‬
‫האמנתי לך במקום לחבר שלי פולו, ‬
‫שכל חיי היה החבר הכי טוב שלי.‬
‫אולי פישלתי שוב.‬
‫עזוב את זה.‬
‫היית רציני?‬
‫לגבי מה?‬ ‫-לעזוב את הכול מאחור.‬
‫תאמין לי.‬
‫פולו.‬
‫היינו חברים הרבה שנים.‬
‫תעשה את זה בשבילנו.‬
‫תסתכל לי בעיניים.‬ ‫אתה רצחת את מרינה או לא?‬
‫לא.‬
‫אני לא עשיתי את זה, גוזמן.‬
‫אז כנראה שהייתי רציני.‬
‫אני לא יודעת. יום אחד, ‬ ‫גוזמן מחפש נקמה כמו ויקינג, ‬
‫וביום למחרת הכול עבר?‬
‫למה את מתכוונת?‬ ‫שאני לא אאמין בו עכשיו?‬
‫אני יודעת שאתה רוצה ‬ ‫שהכול יחזור להיות כמו קודם.‬
‫אבל זה לא יקרה. אף פעם.‬
‫הוא עושה את הכי טוב שהוא יכול.‬ ‫ו‬‫גם ‬‫אני מתכוון לעשות את‬‫ זה‬‫.‬
‫אם הוא מאמין לי, אני מאמין לו.‬
‫אנדר, איך תלך לבית החולים לבדך, טומטום?‬
‫ברגל, באוטובוס, במונית...‬ ‫-בהחלט.‬
‫מה לגבי אימא שלך? ועומר?‬ ‫-הם לא יודעים והם לא יידעו.‬
‫אבל...‬ ‫-זה ברור?‬
‫אוקיי, בסדר.‬
‫אני לא אגיד כלום, אם אני אוכל לבוא איתך.‬ ‫-אין סיכוי.‬
‫לא? כמה חבל, כי אני, סיפור הכיסוי שלך‬
‫תלך אל המשרד של המנהלת, שזאת אימא שלך, ‬
‫ותגיד לה את זה מהר יותר‬ ‫ממה שאתה קונה את הקולה הזאת.‬
‫תלוי בך, חתיכי.‬
‫בוקר טוב. באתי כדי למלא‬ ‫את הבקשה לתוכנית הלימודים.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫אני יכולה להיכנס?‬ ‫נדיה. גם את מגישה בקשה?‬
‫בסדר גמור.‬
‫כמה שיותר, יותר טוב.‬
‫חשבתי שאת רוצה את סנט אנדרוס.‬
‫אכן כן.‬
‫אז למה להגיש בקשה? זה עבור קולומביה.‬ ‫-למה לא?‬
‫לא צריך לשים את כל הביצים בסל אחד, נכון?‬
‫עם ההשגים וההמלצות שלך‬ ‫את יכולה ללכת לכל אוניברסיטה.‬
‫נראה אם הבנתי.‬
‫את אומרת לי לא להגיש בקשה?‬
‫הבקשות למועמדות פתוחות לכולם.‬
‫אני רק אומרת ש... אלה, שיש להם מזל, ‬
‫ויכולים להשיג את החינוך הטוב ביותר‬ ‫בדרכים אחרות, ‬
‫יכולים אולי להשאיר את ההזדמנות הזאת‬ ‫לאנשים שקשה להם יותר.‬
‫טופס הבקשה שלי. שיהיה לך יום טוב.‬
‫לוקרסיה!‬
‫היי.‬ ‫-אסוסנה צודקת.‬
‫את לא צריכה את זה.‬
‫זה לא העסק שלך או שלה.‬
‫את עושה את זה רק כדי לעצבן אותי?‬ ‫-כן.‬
‫כי אני אוהבת לנצח אותך.‬
‫זה הרבה יותר כיף.‬
‫והתענוג הזה הוא יקר מפז.‬
‫ברוך בואך לתחרות, מותק.‬ ‫ש "משחקי הרעב" יתחילו.‬
‫את לא צריכה להמשיך להעמיד פנים.‬
‫את יכולה לחזור לכיתה בכל זמן.‬
‫אני לא צריכה לבקש ממך אישור.‬ ‫-אני יודע.‬
‫אבל אל תעשי את זה בשבילי.‬
‫נמאס לי ממך שאומר את מה שאני רוצה לשמוע, ‬ ‫ואחר כך בוגד בי.‬
‫מה אתה רוצה עכשיו?‬ ‫-אני רוצה שתחזרי.‬
‫זה נגמר.‬
‫אפילו גוזמן חושב שפולו חף מפשע.‬
‫ברצינות?‬
‫אני מניח, שכאשר אתה מרגיש בודד, ‬ ‫אתה לא רוצה להמשיך לאבד אנשים.‬
‫כך, לפחות, אני מרגיש.‬
‫אני רק רוצה להמשיך עם החיים שלי, ‬ ‫אבל האנשים שאכפת לי מהם מתרחקים ממני.‬
‫אפילו אימא שלי עזבה.‬
‫פולו בחוץ, גוזמן מתקרב אליו שוב...‬
‫כל החרא שגרמתם, והכול נשאר אותו דבר.‬
‫לא, לא הכול.‬
‫מה השתנה?‬ ‫-את ואני.‬
‫אתה ואני, מה?‬
‫אתה ואני, סמואל? אין אתה ואני.‬
‫אז בואי נשנה את זה.‬ ‫אני לא רוצה לאבד גם אותך.‬
‫תחזרי, בבקשה.‬
‫היי.‬
‫אני יכול לשבת כאן?‬
‫כן, בטח.‬
‫אני לא מצליח להתרגל לזה.‬
‫כל מה שאני רוצה הוא לצאת מכאן‬ ‫ושיפסיקו להסתכל עלי.‬
‫מה?‬ ‫-בוא נלך.‬
‫גם לי לא בא להיות כאן.‬ ‫אף פעם לא, אבל הכי פחות היום.‬
‫לאן נלך?‬
‫אני לא יודע. החוצה.‬
‫אלי הביתה. ההורים שלי אינם.‬
‫נוכל לשחק משחקי וידאו.‬
‫נהדר. עבורי זה מושלם.‬
‫זה חשוב שתגידו לנו כל מה שראיתם.‬
‫כל מה שלדעתכם יכול להיות שימושי.‬
‫הכול. כל פרט יכול להיות המפתח.‬
‫לו, תמיד אמרת שלא את שלחת‬ ‫את הווידאו שלי עם גוזמן לכל בית הספר, ‬
‫אז אני לא אספר לאף אחד עליך ועל ואלריו.‬
‫איך את מעדיפה שאני לא אספר?‬
‫איזה מם עם רקע גרדיאנט?‬ ‫איזה גיף עם אותיות קטנות וצבעוניות?‬
‫אני זקוקה לתוכנית הלימודים הזאת.‬
‫ואת לא.‬
‫תפרשי מהתחרות מיד.‬
‫וואו. את באמת חכמה.‬
‫זה מצריך אדם מאוד מיוחד‬ ‫לבצע סוג כזה של איום.‬
‫יקירתי, את לא מסוגלת לדבר כזה.‬
‫מי ייתן והטוב ביותר ינצח. נשיקות.‬
‫בת זונה.‬
‫בירה בשעה כזאת?‬
‫למי אכפת מהשעה? זאת התוכנית שחשובה.‬
‫מה?‬
‫כלום, רק...‬
‫לא חשבתי שאני אעשה את זה שוב.‬
‫מצטער אם אני נשמע יבבני, אבל...‬
‫אתה לא יכול לתאר כמה רציתי‬ ‫שנחזור להיות כמו קודם.‬
‫תודה לך.‬
‫בחייך, אתה מתחיל להיות עכשיו‬ ‫יותר מדי יבבני.‬
‫שתה את הבירה שלך.‬
‫חזרת.‬
‫יש לי בבית את המקרוני המחומם מחדש‬ ‫הכי טוב בעולם.‬
‫מתי את באה לארוחת צוהריים?‬
‫פאק.‬
‫אני מכירה אותך?‬ ‫-סליחה.‬
‫שיט. מה?‬
‫מה?‬
‫אנדר, פאק, תגיד משהו.‬ ‫תשיר, תרקוד, אבל תקליל קצת.‬
‫את קוץ בתחת. אם אני כבד, אני כבד.‬
‫אתה חתיכת עקשן.‬ ‫-ואת לא צריכה להיות כאן.‬
‫צודק. זאת הייתה צריכה להיות אימא שלך...‬ ‫-תפסיקי.‬
‫אני אכנס, הם יגידו לי מה הטיפול. ‬ ‫זה לא יהיה סיפור ואז אני אלך הביתה.‬
‫אני לא רואה שום צורך מזוין לספר לאף אחד.‬
‫ובכן, ‬
‫אתה סיפרת לי.‬
‫אני מתכוון לאנשים שאוהבים אותי.‬ ‫-היי, אני אוהבת אותך.‬
‫את לא אוהבת אותי. את מחבבת אותי.‬ ‫-זאת צורה של אהבה, יפיוף.‬
‫אתה רואה כמה זה טוב כשאתה מקליל קצת?‬
‫ספרי לי משהו על עצמך.‬
‫ספרי לי סוד שאף אחד לא יודע.‬ ‫את יודעת את שלי...‬
‫ובכן...‬
‫אני מתכוונת, זה משהו, אבל זה לא...‬
‫אני חושבת...‬
‫יש בנות שמדליקות אותי.‬
‫ברכותיי.‬
‫נדיה, נכון?‬ ‫-אין מצב.‬
‫גרוע יותר.‬
‫המרקיזה.‬
‫זה נורמלי. היא מדליקה גם אותי.‬ ‫אפילו מדליקה את עומר.‬
‫מה לגבי בנים?‬
‫מי?‬
‫סמואל.‬
‫אני לא מאמין לך.‬ ‫-זה נכון.‬
‫כלומר, הוא חתיך.‬
‫הייתי עושה אותו.‬
‫אנדר מוניוז? אתה יכול להיכנס.‬
‫לוקמיה לימפוציטית חריפה‬ ‫הוא סרטן שצומח במהירות.‬
‫הכוונה שאנחנו צריכים לפעול במהירות.‬
‫אנחנו נתחיל כימותרפיה כבר השבוע.‬
‫נכה בזה בכל מה שיש לנו.‬
‫נעשה שני מחזורים של שישה שבועות, ‬
‫אבל הם ירגישו ארוכים יותר, להיות כנה.‬
‫עם טיפול כזה אינטנסיבי, ‬ ‫תופעות הלוואי יהיו גם קשות.‬
‫הכול בעלון הזה, ‬
‫אבל זה לא יהיה קל למנוע עייפות, ‬
‫בחילות, הקאות, סחרחורות...‬
‫כמו כן כאבי עצבים במפרקים.‬
‫לא יהיה לך תיאבון, לצאת או לעשות משהו.‬
‫וכן, כנראה שהשיער שלך ינשור.‬
‫זה הדבר הראשון שכולם שואלים.‬
‫במהלך החודשים הקרובים...‬
‫אנדר?‬
‫כן, רבה, אני אספר להם.‬
‫אוקיי? ברגע שאגיע הביתה. אני מבטיח.‬
‫כן, גם זה.‬
‫אבל מה שהתכוונתי הוא...‬
‫אתה תמות מזקנה.‬ ‫אתה יודע את זה, נכון?‬
‫קרלה.‬
‫-אה... את בסדר?‬ ‫-סליחה?‬
‫אף פעם לא היית מישהי שהחמיצה‬ ‫כל כך הרבה ימי לימודים ו...‬
‫טוב, אני כאן אם את צריכה משהו.‬ ‫-בוא נראה.‬
‫אתה כל הזמן בוהה בי במסדרון, ‬
‫אתה יודע שאני לא מחמיצה שיעורים, ‬ ‫אתה יודע את שמי...‬
‫אתה כאן רק שתי דקות וכבר מפחיד אותי.‬
‫סליחה, לא רציתי להפריע לך, ‬
‫אבל...‬
‫-את באמת לא זוכרת אותי?‬ ‫-מפחיד אותי בגדול.‬
‫לפני שלוש שנים, העליתי תמונה לאינסטגרם‬
‫חצי מבית הספר לעג לי ובייש את הגוף שלי.‬
‫את הגוף שלך? אתה?‬
‫לא. הייתי...‬
‫ובכן...‬
‫זה אתה?‬
‫כן.‬ ‫-שיט.‬
‫ "אתה מגעיל שמן מזויין."‬
‫ "הייתי תורם בגדים, אבל הם לא יתאימו."‬
‫אוקיי, אני מבינה את התמונה.‬ ‫-חכי.‬
‫תקראי... את התגובה הזאת.‬
‫"אתם אלה שמגעילים. ‬
‫כשאנו שונאים מישהו, זה משום ‬ ‫שהם מייצגים משהו שאנחנו שונאים בנו.‬
‫ייריי, תתעלם מהם ותמשיך להראות‬ ‫את עצמך כמו שאתה."‬
‫אני כתבתי את זה?‬
‫שיט. לא ידעתי שהייתי כל כך עצמתית.‬
‫כשראיתי בחורה כמוך מגנה עלי בפומבי...‬
‫למה הכוונה, בחורה כמוני?‬
‫יפה.‬ ‫-בסדר.‬
‫חכמה.‬
‫מרקיזה!‬ ‫-אני לא יכולה לקחת קרדיט על דבר מכל זה.‬
‫אבל בלהגן עלי, את יכולה. זה עזר מאוד.‬
‫אני שמחה שעזרתי לך לפני שלוש שנים.‬
‫הימרת על הכול וזכית.‬
‫דרך אגב...‬
‫הגיע הזמן לאסוף את הפרס שלך, נכון?‬
‫כן.‬
‫אני לא במצב של לאסוף פרסים עכשיו, ‬
‫אבל אני שמחה לראות אותך שוב, ייריי.‬
‫החלטנו.‬
‫הבנתי שאין שום ראיות אמיתיות נגדו.‬
‫רק הרצון שלי להאשים אותו.‬
‫אז דיברנו על זה‬ ‫ונתנו זה לזה הזדמנות שנייה.‬
‫אחרי הכול, הוא היה חבר הילדות שלי.‬
‫לעולם לא אפגע בו.‬
‫אני הולך לצאת מזה, נכון?‬
‫כמובן שכן.‬
‫אני בוכה כי אני עדיין המומה, ‬
‫אבל כמובן שתצא מזה.‬
‫את לא אומרת את זה כאימא שלי, נכון?‬ ‫-כמובן שאני אומרת את זה כאימא שלך.‬
‫אני לא אשאיר אותך לבד לרגע.‬
‫אבל אתה הולך לצאת מזה, אתה תחלים.‬
‫קדימה, בן. תגיד לו.‬
‫זאת עבודת צוות ואנחנו צריכים‬ ‫להתחיל בהקדם האפשרי.‬
‫פאק, אנדר, שאלתי אותך אתמול!‬
‫לא רציתי לספר.‬
‫אבל זה יתגלה ואימא שלי‬ ‫תצטרך להתמודד עם זה, אז אמרתי לה.‬
‫ואני לא מתכוון להתמודד עם זה?‬ ‫-לא.‬
‫מה?‬ ‫-זה לא העסק שלך, עומר.‬
‫בסדר, כן, אנחנו ביחד.‬ ‫אבל זה לא שאנחנו מכירים הרבה זמן.‬
‫הכרנו כי היינו פחות מ-500 מטר‬ ‫אחד מהשני באפליקציה.‬
‫אחרת, לא היינו נפגשים.‬
‫יומיים אחר כך, עברת לגור איתי!‬
‫אני צודק?‬
‫אתה מרחיק אותי כדי לשחק את הגיבור הרומנטי?‬
‫או לחסוך ממני את הכאב או שיט דומה לזה?‬
‫אני חוסך ממך את הנטל שהוא לא שלך. זה הכול!‬
‫אתה צריך להיות בחוץ, להזדיין!‬
‫זה מה שאתה צריך לעשות!‬
‫אמרת את זה בעצמך.‬
‫אתה צריך להיות במסיבת הורמונים קבועה.‬ ‫ולא כאן איתי.‬
‫אתה רוצה שאעזוב עכשיו?‬
‫מה שאתה רוצה.‬
‫חתיכת מסיבה יש לך כאן, אה? אהבתי!‬
‫הפגישות העסקיות של אימא שלי‬ ‫הופכות למסיבות.‬
‫קורה כל שבוע. טיפוסי.‬
‫מה אתה רוצה?‬ ‫-טובה קטנה.‬
‫אני צריך שתסמכי עליי.‬ ‫-כסף.‬
‫עזוב, תמכור את הרכב.‬ ‫-לא כסף.‬
‫זה... קוקאין.‬
‫אתה צוחק, נכון?‬
‫לא, רבה? זאת טובה וטובות מחזירים.‬
‫אז אל תדאגי.‬
‫אני יודע שבבית שלך קורים דברים.‬
‫רבה, תביאי את הג'ין הטוב מהמרתף.‬
‫מותק, אמרתי לך שכשאת מביאה‬ ‫איזה דייט, תודיעי לי.‬
‫דייט? הוא לא דייט.‬ ‫-וארלריו, גבירתי, נעים מאוד.‬
‫אני חבר לכיתה של רבה.‬ ‫-אני סנדרה.‬
‫ואל תקרא לי ככה. אנחנו כמו משפחה.‬
‫מה משפחה? רק פגשת אותו.‬
‫זהו עונג, סנדרה.‬
‫אז מה אנחנו חוגגים?‬
‫שום דבר. משקאות וחטיפים עם חברים.‬
‫נשמע כיף.‬
‫למה לא הזכרת את זה?‬ ‫-זהו זה. אני אביא את הג'ין.‬
‫ואתה תעוף מכאן מיד.‬ ‫-רבה, בלי גסויות. ‬
‫לימדתי אותך כמה נימוסים מזוינים!‬ ‫ואלריו, תתעלם ממנה. אני הבוסית כאן.‬
‫אתה רוצה משקה?‬ ‫-שלא תעיז.‬
‫כמובן שכן.‬
‫איך אני יכול לסרב להצעה כזאת?‬
‫נראה שהיא הבוסית!‬
‫גוזמן, תקשיב לי.‬
‫הלימודים הסתיימו להיום, הוא יחסר למישהו.‬
‫כשיבחינו ששנינו לא נמצאים...‬
‫הוא יספר לנו איפה נמצא הגביע.‬ ‫ואז הוא ילך לכלא.‬
‫איך תגרום לו להודות?‬
‫עם המגבת לא נשאיר סימנים.‬
‫אתה תכננת את זה?‬
‫גרמת לאימא שלך שתחשוב שאתה מת.‬
‫גם לי לא הייתה ברירה.‬
‫פולו!‬
‫תתעורר! יאללה, תתעורר.‬
‫כמה מהחברים לכיתה שלך אומרים שהיית...‬
‫...מאוד אגרסיבי איתו הלילה.‬
‫לא עשיתי את זה.‬
‫אבל גם אם הייתי יודע מי, לא הייתי מספר לך.‬
‫כלומר אתה יודע.‬
‫זה אומר שאני אף פעם לא אספר לך.‬
‫קרלה.‬
‫מה שלומך? החלמת לגמרי?‬ ‫-כן.‬
‫אני עולה למעלה. אני קצת עייפה.‬
‫דבר אחד, יקירתי.‬
‫הבחור ההוא... סמואל.‬ ‫-מה?‬
‫דיברת יותר מדי כשחשבת שהוא נעלם, ‬
‫חזרת לבית הספר כשהוא ביקש ממך...‬
‫הוא שולט עלייך.‬
‫לא אופייני לך.‬
‫הוא לא טוב בשבילך.‬
‫והוא... לא ירצה שאראה אותו לידך.‬
‫תנוחי.‬
‫תגיד לי איפה הגביע.‬
‫פולו, תגיד לי איפה נמצא הגביע‬ ‫והגיהינום הזה ייגמר.‬
‫בשבילך ובשבילי. ייגמר לתמיד.‬
‫תשתיק אותו.‬
‫- אימא -‬
‫פולו, ‬
‫תגיד לי איפה נמצא הגביע.‬
‫פולו.‬
‫בבקשה, ‬
‫תגיד לי איפה נמצא הגביע.‬
‫תגיד לי!‬ ‫-גוזמן!‬
‫תעצור לעזאזל!‬
‫תהרוג אותי.‬
‫אני...‬
‫...לא רציתי להרוג את מרינה.‬
‫זאת הייתה תאונה, גוזמן.‬
‫בן זו...‬
‫אבל אתה עושה לי את זה בכוונה.‬
‫אתה מסוגל להרוג אותי.‬ ‫-גוזמן!‬
‫גוזמן, תפסיק!‬ ‫-אני לא רוצח!‬
‫שחרר אותו!‬
‫גוזמן, שחרר אותו!‬
‫שחרר אותו!‬ ‫-פאק!‬
‫מה אתה מתכוון לעשות?‬ ‫-לך להזדיין!‬
‫מה לעזאזל אתה עושה?‬ ‫-אתה מגן עליו?‬
‫איך המסיבה?‬
‫גברת רובינסון.‬
‫את מנסה לפתות אותי או שזה רק אני?‬
‫ראיתי אותך טורף את הקוקאין כאילו הוא שלך.‬
‫אין דבר שמענג אותי יותר‬ ‫מאשר לבדר את האורחים שלי.‬
‫ואין דבר שאני שונאת יותר‬ ‫מאשר להיות מרומה בביתי שלי.‬
‫סילחי לי, סנדרה.‬
‫לא רציתי להיות כפוי טובה או גס רוח.‬
‫רציתי קצת ולאחרונה אני קצת בלי כסף.‬
‫עם כל הבית ספר הפרטי הזה, ‬ ‫הבגדים המפוארים, ובסוף...‬
‫בן כמה אתה?‬ ‫-בן 19.‬
‫אוקיי, אתה מבוגר מספיק להצביע.‬
‫אתה רוצה את זה?‬
‫כן, הייתי רוצה קצת.‬ ‫-כמה אתה רוצה את זה?‬
‫זה עוזר לי להרגיש טוב יותר עם עצמי.‬
‫כמה יותר?‬
‫הרבה מאוד.‬
‫גרם אחד.‬
‫תתפשט.‬
‫יאללה.‬
‫שני גרם.‬
‫על הברכיים מולי.‬
‫לא אמרת שאתה רוצה את זה מאוד?‬ ‫בוא נראה מה זה מאוד.‬
‫אני נותנת לך עסקה טובה.‬
‫בוא לכאן.‬
‫שלושה גרם.‬
‫תסתכל על עצמך.‬
‫תעשה לעצמך טובה ותסתכל על עצמך.‬
‫לך מכאן.‬
‫זאת תהיה המילה שלך נגד שלנו.‬
‫- נדיה: את בטוחה שלא אעשה את זה? -‬
‫- נדיה: זאת ספירה לאחור -‬
‫את משקרת, נכון?‬
‫עשר, תשע...‬
‫את רוצה לראות אם אני משקרת?‬
‫חמש, ארבע...‬
‫את לא פורשת.‬
‫אני אתחיל בלספר לה.‬
‫היא תאהב את זה.‬
‫והיא לא תבזבז זמן ותספר לכולם.‬
‫שיהיה לך יום נפלא, יקירתי.‬
‫נדיה.‬
‫אני לא יכולה לפרוש.‬
‫אני צריכה את זה בדיוק כמוך.‬
‫אבא שלי יודע על הכול.‬
‫אני בושה למשפחה שלי.‬
‫הם הפסיקו לתת לי כסף. אין לי כסף, נדיה.‬
‫בסדר. ואני אמורה להאמין לזה?‬
‫אני לא משקרת לך, נדיה.‬
‫את לא יודעת איזה גועל מזוין אני מרגישה...‬
‫...כשאני מראה לך את הרגשות שלי.‬
‫אבל אין לי ברירה.‬
‫אני צריכה...‬
‫...את המלגה הזאת, נדיה.‬
‫ואני לא אנוח עד שאקבל אותה.‬
‫גם אם אני צריכה להתרפס.‬
‫אם היית יודעת עלי מה שאני יודעת עלייך, ‬ ‫היית משתמשת בזה בכדי להרוס אותי.‬
‫סביר מאוד שכן.‬
‫אבל אני מקווה שלא תעשי את זה, ‬
‫מאחר ואת יותר טובה ממני.‬
‫רק בזה.‬
‫- סמואל: אתמול היה יום מחורבן -‬
‫- סמואל: אני צריך להיות איתך -‬
‫- סמואל: לחכות לך אחרי הלימודים? -‬
‫אתה בסדר, גוזמן?‬
‫הגשת בקשה לתוכנית של אימא של פולו.‬
‫זה לא הטריד אותך קודם.‬
‫זה מסובך.‬
‫איתך, הכול כזה.‬
‫איתך, הכול קל?‬
‫לא, אני משערת שלא.‬
‫את מכירה את ההרגשה שאת מתעוררת בבוקר‬ ‫ואת לא יודעת איפה ומי את?‬
‫אני מרגיש את זה בכל יום.‬
‫ופתאום אני נזכר שאחותי מתה, ‬
‫אבל אני זוכר שאת תהיי בכיתה כשאכנס.‬
‫וזאת הסיבה היחידה בשבילי לקום מהמיטה.‬
‫את לא מסבכת לי את החיים.‬
‫למען האמת, את מצילה אותם.‬
‫הווידאו ההוא הפך אותי...‬
‫איבדתי את המלגה.‬
‫העתיד שלי.‬
‫יכולתי גם לאבד את המשפחה שלי, ‬ ‫את הבית שלי, את החיים שלי...‬
‫אני יודעת שזאת לא הייתה אשמתך.‬
‫אבל בכל פעם שאנחנו ביחד...‬
‫בהצלחה עם התוכנית, נדיה.‬
‫- מאליק: קפה? תה? קמומיל? רויבוש? -‬
‫- מאליק: אני מוכן לקרוא‬ ‫את כל תפריט המשקאות -‬
‫אני בסדר.‬
‫פעם ראשונה וטיפול ראשון?‬
‫אני אלכסיס.‬
‫אם אתה צריך טיפ או עצה איך להתמודד עם זה, ‬
‫או צריך לקלל מישהו, ‬ ‫אתה יודע איפה אני נמצא.‬
‫תודה לך.‬ ‫-להתראות אחר כך.‬
‫ביי.‬
‫היי.‬
‫אני אביא לך קצת מיץ.‬
‫האחות אמרה שיכול להיות לך‬ ‫טעם מתכתי בפה.‬
‫אתה נשאר?‬
‫אראה איפה אהיה מחר. בינתיים, אני כאן.‬
‫אני לא אחזיק לך את היד.‬ ‫אתה רוצה להיות קשוח.‬
‫אנחנו מכירים מעט זמן, ‬ ‫אבל אני מכיר אותך.‬
‫זה לוקח שלוש שעות, נכון?‬
‫הבאת את המטען? הבטריה שלי מרוקנת.‬
‫- תוכנית קולומביה, רשימת סטודנטים שהוגשה -‬
‫אז?‬
‫אני לא מתכוונת לעשות כלום.‬
‫לא התכוונתי לעשות.‬
‫ברוך בואך לתחרות.‬ ‫ש "משחקי הרעב" יתחילו. ‬
‫- נדיה: נשתה את הקפה -‬
‫היי, כן.‬
‫בא לי לקבל את הפרס שלי.‬
‫הו.‬ ‫-או לפחות לנסות אותו.‬
‫שלח לי הודעה, אוקיי?‬
‫רוצה לבוא איתי להנפקה של הסטארטאפ שלי?‬
‫בסדר, אני לא יודעת מה אתה אומר, אבל כן.‬
‫שלח לי הודעה.‬ ‫-אוקיי.‬
‫היי, עדיין מחפש שותף לדירה?‬
‫אין שום דבר לא בסדר איתי.‬ ‫יש לי שותף לדירה. הכל בסדר. את בסדר?‬
‫מה קרה?‬
‫אני לא יכולה להגיד. זה לגבי חבר.‬
‫ואם אני אגיד לך, החבר שלי יהרוג אותי‬ ‫לפני שהוא ימות.‬
‫מה?‬
‫החיים חולפים מהר, סמו.‬
‫אנחנו חושבים שאנחנו חיים לנצח, ‬
‫אז אנחנו מקטרים על דברים‬ ‫או מקשיבים לשיט של אנשים אחרים.‬
‫מה לגבי השיט שלי?‬
‫אף אחד לא מקשיב לו.‬
‫אפילו לא אני עצמי.‬
‫ואולי, לפני שאשים לב לזה, ‬ ‫זה יהיה מאוחר מדי.‬
‫ולא יישאר זמן.‬
‫אני לא רוצה שזה יהיה מאוחר מדי.‬
‫אני לא רוצה להתחרט‬ ‫שלא עשיתי את מה שרציתי.‬
‫אז תעשי את זה.‬
‫תעשי מה שאת רוצה לעשות.‬
‫אוקיי.‬
‫קפצתי לבריכה ולא היו שם מים.‬
‫זה קורה לפעמים.‬
‫כל הזמן.‬
‫לא.‬
‫לא כל הזמן.‬
‫אמבולנס, בבקשה! קראו לאמבולנס!‬
‫פולו.‬
‫תרגום כתוביות: ליפא אביחי בוב‬